Author: User
Last saved by: Customer
Company: SPecialiST RePack

ЛОСЯТИНСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА
ВАСИЛЬКІВСЬКОГО РАЙОНУ
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ХХХ сесія VIскликання 

РІШЕННЯ № 202-30/2015
 
14 січня 2015 року                                                                                   с. Лосятин

 Про встановлення  земельного
   податку  на території Лосятинської
   сільської ради  на  2015 рік.

  З метою наповнення   бюджету сільської  ради коштами  керуючись ст. 143 Конституції України, ст.69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та   Податковим  кодексом України  зі змінами та доповненнями внесеними  Законом України від 28 грудня  2014 року № 71-VIII  «Про внесення  змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України , щодо податкової реформи» ,  Лосятинська сільська  рада
                                         
ВИРІШИЛА:
     1.Встановити  слідуючі   ставки  земельного  податку :  
-	ставка податку за земельні ділянки нормативну грошову оцінку яких проведено  встановити у розмірі  3  відсотків від  їх  нормативної грошової оцінки , а для сільськогосподарських угідь -  1 відсоток  від їх нормативної грошової  оцінки.

-	  ставку податку встановити у розмірі  9  відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки , які перебувають у постійному користуванні суб’єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності ).

   -    ставка податку за земельні ділянки розташовані за межами населених пунктів встановлюється у розмірі  5 відсотків від нормативної грошової оцінки   одиниці   площі  ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.
   2. Оприлюднити дане рішення на дошці оголошень на території  Лосятинської  сільської  ради .
 3. Копію даного рішення у десятиденний термін  надати до Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області. 

Сільський голова                                                                    В.О.  Гордієнко

Додаток 1
до рішення ХХХ сесії Лосятинської
сільської ради VI скликання
від 14.01.2015 № 202-30/2015

Положення
про сплату земельного податку в  с. Лосятин Васильківського району Київської області

І. Загальні положення
1.1. Положення про порядок визначення розмірів земельного податку в    с. Лосятин Васильківського району  району Київської області  розроблено з метою створення єдиних організаційно-правових та економічних засад визначення та справляння земельного податку, створення сприятливих умов для раціонального використання земельних ділянок землевласниками та землекористувачами та забезпечення додаткових надходжень до міського бюджету платежів земельного податку та орендної плати.
1.2. Положення розроблено відповідно до вимог Земельного, Податкового та Цивільного кодексів України, закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".
1.3. Положення регламентує принципи встановлення розміру земельного податку.
 
ІІ. Платники податку:
2.1. Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв);
2.2. Землекористувачі.
2.3. Особливості справляння податку суб'єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу XIV Податкового Кодексу.

 ІІІ. Об’єкти оподаткування земельним податком
3.1. Земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні;
3.2. Земельні частки (паї), які перебувають у власності.
 
IV. База оподаткування земельним податком
4.1. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів  з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до п.15 цього Порядку.
4.2. Площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
 
V.Ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку, яких проведено ( незалежно від місцезнаходження)
 
5.1.Ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку, яких проведено встановлюється у  відсотках від їх нормативної грошової оцінки:
 
5.1.1.  для сільськогосподарських угідь  — 1 відсоток;
 
5.1.2. за земельні ділянки (в межах населених пунктів), зайняті житловим фондом, гаражно-будівельними, дачно-будівельними та садівницькими товариствами, індивідуальними гаражами, садовими і дачними будинками фізичних осіб, а також за земельні ділянки, надані для потреб сільськогосподарського виробництва, водного та лісового господарства, які зайняті виробничими, культурно-побутовими, господарськими та іншими будівлями і спорудами -  3 відсотка;

5.1.3. за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб’єктів господарювання (крім державної та комунальної форми   власності)- 9 відсотків;
 
VІ.Ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено:
6.1. Ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів встановлюється у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по області.
 
VІІ. Пільги щодо сплати земельного податку для фізичних осіб
7.1.  Від сплати податку звільняються:
7.1.1. інваліди першої і другої групи;
7.1.2. фізичні особи, які виховують трьох і більше дітей віком до 18 років;
7.1.3. пенсіонери (за віком);
7.1.4. ветерани війни та особи, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
7.1.5. фізичні особи, визнані законом особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
 
7.2. Звільнення від сплати податку за земельні ділянки, передбачене для відповідної категорії фізичних осіб пунктом 7.1 цієї статті, поширюється на одну земельну ділянку за кожним видом використання у межах граничних норм:
7.2.1. для ведення особистого селянського господарства — у розмірі не більш як 2 гектари;
7.2.2. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка): у селах — не більш як 0,25 гектара,  в місті — не більш як 0,10 гектара;
7.2.3. для індивідуального дачного будівництва — не більш як 0,10 гектара;
7.2.4. для будівництва індивідуальних гаражів — не більш як 0,01 гектара;
7.2.5. для ведення садівництва — не більш як 0,12 гектара.
 
7.3. Від сплати податку звільняються на період дії єдиного податку четвертої групи власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі за умови передачі земельних ділянок та земельних часток (паїв) в оренду платнику єдиного податку четвертої групи.
 
VІІІ. Пільги щодо сплати податку для юридичних осіб
 
8.1. Від сплати податку звільняються:
 
8.1.1. санаторно-курортні та оздоровчі заклади громадських організацій інвалідів, реабілітаційні установи громадських організацій інвалідів;
 
8.1.2. громадські організації інвалідів України, підприємства та організації, які засновані громадськими організаціями інвалідів та спілками громадських організацій інвалідів і є їх повною власністю, де протягом попереднього календарного місяця кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить не менш як 50 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менш як 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці.
Зазначені підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право застосовувати цю пільгу за наявності дозволу на право користування такою пільгою, який надається уповноваженим органом відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».
У разі порушення вимог цієї норми зазначені громадські організації інвалідів, їх підприємства та організації зобов’язані сплатити суми податку за відповідний період, проіндексовані з урахуванням інфляції, а також штрафні санкції згідно із законодавством;
8.1.3. бази олімпійської та паралімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.
 
8.1.4. органи державної влади та органи місцевого самоврядування, органи прокуратури, суди, заклади, установи та організації, військові формування, утворені відповідно до Законів України, Збройні сили України та Державна прикордонна служба України, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів;
 
8.1.5.дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади незалежно від форм власності і джерел фінансування, заклади культури, науки, освіти, охорони здоров”я, соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів;
 
ІХ. Земельні ділянки, які не підлягають оподаткуванню земельним податком
9.1. Не сплачується податок за:
 
9.1.1. сільськогосподарські угіддя зон радіоактивно забруднених територій, визначених відповідно до закону такими, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи (зон відчуження, безумовного (обов’язкового) відселення, гарантованого добровільного відселення і посиленого радіоекологічного контролю), і хімічно забруднених сільськогосподарських угідь, на які запроваджено обмеження щодо ведення сільського господарства;
 
9.1.2. землі сільськогосподарських угідь, що перебувають у тимчасовій консервації або у стадії сільськогосподарського освоєння;
 
9.1.3. земельні ділянки державних сортовипробувальних станцій і сортодільниць, які використовуються для випробування сортів сільськогосподарських культур;
 
9.1.4. землі дорожнього господарства автомобільних доріг загального користування — землі під проїзною частиною, узбіччям, земляним полотном, декоративним озелененням, резервами, кюветами, мостами, штучними спорудами, тунелями, транспортними розв’язками, водопропускними спорудами, підпірними стінками, шумовими екранами, очисними спорудами і розташованими в межах смуг відведення іншими дорожніми спорудами та обладнанням, а також землі, що знаходяться за межами смуг відведення, якщо на них розміщені споруди, що забезпечують функціонування автомобільних доріг, а саме:
 
а) паралельні об’їзні дороги, поромні переправи, снігозахисні споруди і насадження, протилавинні та протисельові споруди, вловлюючі з’їзди, захисні насадження, шумові екрани, очисні споруди;
 
б) майданчики для стоянки транспорту і відпочинку, склади, гаражі, резервуари для зберігання паливно-мастильних матеріалів, комплекси для зважування великогабаритного транспорту, виробничі бази, штучні та інші споруди, що перебувають у державній власності, власності державних підприємств або власності господарських товариств, у статутному капіталі яких 100 відсотків акцій (часток, паїв) належить державі;
 
9.1.5. земельні ділянки сільськогосподарських підприємств усіх форм власності та фермерських (селянських) господарств, зайняті молодими садами, ягідниками та виноградниками до вступу їх у пору плодоношення, а також гібридними насадженнями, генофондовими колекціями та розсадниками багаторічних плодових насаджень;
 
9.1.6. земельні ділянки кладовищ, крематоріїв та колумбаріїв.
 
9.1.7. земельні ділянки, на яких розташовані дипломатичні представництва, які відповідно до міжнародних договорів (угод), згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, користуються приміщеннями та прилеглими до них земельними ділянками на безоплатній основі.
 
9.1.8. земельні ділянки, надані для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення діяльності релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку.
 
Х. Особливості оподаткування платою за землю
10.1. Сільська рада до 25 грудня року, що передує звітному, подає контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам.
 
Нові зміни щодо зазначеної інформації надаються до 1 числа першого місяця кварталу, що настає за звітним кварталом, у якому відбулися зазначені зміни.
 
10.2. Якщо право на пільгу у платника виникає протягом року, то він звільняється від сплати податку, починаючи з місяця, що настає за місяцем, у якому виникло це право. У разі втрати права на пільгу протягом року податок сплачується, починаючи з місяця, що настає за місяцем, у якому втрачено це право.
 
10.3. Якщо платники податку, які користуються пільгами з цього податку, надають в оренду земельні ділянки, окремі будівлі, споруди або їх частини, податок за такі земельні ділянки та земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) сплачується на загальних підставах з урахуванням прибудинкової території.
Ця норма не поширюється на бюджетні установи у разі надання ними будівель, споруд (їх частин) в тимчасове користування (оренду) іншим бюджетним установам, дошкільним, загальноосвітнім навчальним закладам незалежно від форм власності і джерел фінансування.

ХІ. Податковий період для плати за землю
 
11.1. Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
 
11.2. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв’язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
 
ХІІ. Порядок обчислення плати за землю
12.1. Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
 
Органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
 
12.2. Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов’язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
 
12.3. Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов’язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.
 
12.4. За нововідведені земельні ділянки або за новоукладеними договорами оренди землі платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.
У разі зміни протягом року об’єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.
 
12.5. Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 ПК України.
У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником — починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.
У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
 
12.6. За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб:
 
1) у рівних частинах — якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;
 
2) пропорційно належній частці кожної особи — якщо будівля перебуває у спільній частковій власності;
 
3) пропорційно належній частці кожної особи — якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.
За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.
 
12.7. Юридична особа зменшує податкові зобов’язання із земельного податку на суму пільг, які надаються фізичним особам відповідно до пункту 7.1. розділу 7 цього Положення за земельні ділянки, що знаходяться у їх власності або постійному користуванні і входять до складу земельних ділянок такої юридичної особи.
Такий порядок також поширюється на визначення податкових зобов’язань із земельного податку юридичною особою за земельні ділянки, які відведені в порядку, встановленому Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для безоплатного паркування (зберігання) легкових автомобілів, якими керують інваліди з ураженням опорно-рухового апарату, члени їх сімей, яким відповідно до порядку забезпечення інвалідів автомобілями передано право керування автомобілем, та законні представники недієздатних інвалідів або дітей-інвалідів, які перевозять інвалідів (дітей-інвалідів) з ураженням опорно-рухового апарату.
 
ХШ. Строк сплати плати за землю
13.1. Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
 
13.2. Облік фізичних осіб — платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня.
 
13.3. Податкове зобов’язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
 
13.4. Податкове зобов’язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
 
13.5. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
 
13.6. При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.
 
13.7. У разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).
 
13.8. Власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
 
ХIV. Орендна плата
14.1. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.
Вовчанська міська рада  до 1 лютого повинна подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни по формі  затвердженій центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.
 
14.2. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.
 
14.3. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
 
14.4. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
 
14.5. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:
-  не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки;
-  не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
 
14.6. Плата за суборенду земельних ділянок не може перевищувати орендної плати.
 
288.7. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог розділу ХІ-ХШ даного Положення.

ХV. Індексація нормативної грошової оцінки земель
15.1.Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
 
15.2. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою
Кі = І :100
 
де І — індекс споживчих цін за попередній рік.
У разі, якщо індекс споживчих цін не перевищує 100 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 100.
 
Сільський голова                                                           В.О.Гордієнко